![](jpg/menorah-1-e1638451530589.jpg)
אור (חנוכה) בקובה
שמי אליאב ואני בא מקובה. לפני שנה בדיוק חגגתי את חנוכה באי שממנו באתי. מאז שהתחלתי את לימודי היהדות, וחיפושי אחר האמת, לחגיגת החנוכה הייתה משמעות מיוחדת עבורי.
אם נחזור כחמש שנים אחורה, קיבלתי את החנוכייה הראשונה שלי מאדם מאוד נדיב ומיוחד שמתגורר בניו יורק. החנוכייה שלי הייתה זהב וצורתה כמו נבל. כשקיבלתי אותה, היא הגיעה עם כמה קופסאות של נרות כדי שנוכל להדליק אותם בתאריך שבו אנו חוגגים את הניצחון שה' נתן לעם היהודי על אלו שביקשו את השמדתם. בכל חנוכה הדלקתי את הנרות ברגש רב. בשבילי זה היה מיוחד לעשות את זה, כי באופן מסוים האור שהפיץ חנוכה פיזר את החושך הרוחני שהרבה פעמים הכביד על המקום שממנו אני בא.
הזמן חלף ויום אחד מצאתי את עצמי בלי עוד נרות להדליק. אלה שקיבלתי אזלו. בלי נרות, איך אוכל לחגוג את חנוכה? מהמקום שממנו אני בא אין הרבה דברים, כולל נרות, לכל חגיגה. זה מקום שחסרים בו הרבה דברים, גם חומריים וגם רוחניים. מול דילמה כזו, החלטתי לעשות משהו. בכמה הזדמנויות העיר שלי סבלה מהפסקות חשמל, אבל תמיד ראיתי את אחותי עושה אור, לכאורה יש מאין. היא לקחה בצורה גאונית חתיכת כותנה בגודל אגודל, טבלה אותה בשמן מאכל, והניחה אותה על מיכל מתכת עם עוד כמה טיפות שמן, ועשתה מזה מעין מנורה בעבודת יד שתיתן לנו אור בלילות חשוכים. כבר היה חנוכה והחלטתי להכין מנורה כמו אלו שאחותי הכינה. השתמשתי בפקק מתכת שתפסתי מצנצנת קפה וביצעתי את זה בדיוק כמוה..
עשיתי את זה בכל אחד משמונת ימי החגיגה. היה לי אור חנוכה, אבל יחד עם זאת הייתי קצת לא רגוע כי היו לי ספקות אם אני מקיים את ההלכה או לא. הייתי המום גם מהרעיון של לא להיות מסוגל להאיר משהו טוב יותר או יפה יותר. בכל חגיגה יהודית תמיד יש מה לזכור וללמוד. היה לי הרבה זמן לחשוב על זה…
שנה לאחר מכן למדתי שעל פי ההלכה די בהדלקת נר בודד בכל לילה וכך מתקיימת המצווה. שמחתי מאוד לדעת את זה. הבנתי שהכי חשוב זה לעבוד את ה' בלי לתרץ, או לחפש את האמצעים ולעשות פעולות רק לא לעמוד במקום, לא משנה איפה אתה נמצא או כמה גדול החושך סביבך.
צריך גם לקחת בחשבון שכמו שאור החנוכה מגרש את החושך, גם האור הפנימי שלנו יכול לעקור את הרע הסובב אותנו. בעולם הזה עלינו לעשות טוב בלי תירוצים, ובוודאי ה' יסייע לנו.
תודה לאל שאני כבר בישראל, חוגג את חנוכה בפעם הראשונה בארץ המבורכת הזו. עכשיו אני עושה את זה בשמחה גדולה, עם הרבה שמן, ועם הרבה אור.